Hieno vuono.
Onhan tuo vuono? Onko sijainti selvillä?
Norja, ehdottomasti Norja, se röpelö pallon laella. Varokaa!
Ei hätää. Vuosi on 2018.
Pelkäsin, että tulimme keskelle villakapinaa. - Jaa mitä?
Täällä käydään villakapina 193 vuoden päästä.
Ihmisen ja lampaan suhde mullistuu. Valtava verilöyly.
Olen aina halunnut Norjaan. Missä osassa maata olemme?
En tiedä.
Mutta 40 kilometrin päässä on alpakkatila ja lahjapuoti.
Suosituksissa ei ole hurraamista.
Maata? - Jätän väliin, kiitos.
Kiva pikku talo tuolla. - Kappas.
Mökki talvisessa Norjassa, piippu muttei savua.
Voi olla lomamökki. - Ehkä. Patikoidaanko?
Piti käydä Norjassa mummosi kanssa.
Mikä esti? - Ei vain saatu aikaiseksi.
Katsokaas. Täällä taitaakin asua joku remonttireiska.
Laudoilla on pikemminkin teljetty kuin korjailtu.
Näyttää autiolta.
Näittekö? Sisällä on joku.
Onko siellä ketään?
Vilkaistaan pikaisesti, niin tiedetään.
Kolme lukkoa hylätyssä talossa metsän keskellä.
Ehkä meidän ei pitäisi olla täällä. - Talossa on lapsi.
Tai joku hourupää keräilee lastenkenkiä.
Vilkaiskaa te ylhäältä. - Selvä.
Karkkipapereita.
Ei mitään hätää. Ei ollut tarkoitus säikäyttää.
Hei, haluamme auttaa. Mikä nimesi on?
Onko nälkä?
Minulla aina mukana voileipä hätätilanteen varalta.
Onko sinulla tosiaan aina leipä messissä?
Opittu kantapään kautta. Kuljemme pitkiä matkoja syömättä.
Tulen kiukkuiseksi, kun verensokeri laskee.
Nykyään olen aina varustautunut.
Keitä te olette ja miten pääsitte taloomme?
Minä olen Tohtori. Tässä ovat Yaz, Ryan ja Graham.
Olimme lähistöllä, ja täällä näytti olevan jokin vialla.
Kuka muu täällä asuu kuin sinä?
Mitä sinä pelkäsit äsken niin kovasti?
Sitä olentoa.
Mitä olentoa?
Sitä miltä isä puolusti taloa. Se pääsi sisään ja vei isän.
Miltä se olento näyttää?
Mikä sinun nimesi on? - Hanne.
Oletko sinä sokea, Hanne?
Auttakaa minua etsimään isä.
Kuulin sen täällä ennen kuin nukahdin. Aamulla isä oli poissa.
Et siis tiedä varmasti, että se pääsi sisään.
Entä jos isäsi vain otti ja lähti?
Isä ei tekisi koskaan sillä lailla! - Ryan!
Mitä? Kauanko hän on ollut poissa? - Neljä päivää.
Vai niin.
Hieno paita. Olen Sheffieldistä, kuten Arctic Monkeys.
Serkku näki niiden ekan keikan.
Äiti näki niiden ekan keikan Norjassa. Tämä paita oli hänen.
Missä äitisi on? - Hän kuoli.
Ikävä kuulla. Varmaan ikävöit häntä.
Koko ajan, niin kuin isäkin. - Totta kai.
Ryan varmaan tarkoitti sanoa, -
että tietenkään isäsi ei koskaan jättäisi sinua, -
mutta jospa hän meni töihin ja eksyi tai loukkaantui.
Isä jätti työn, kun lähdimme Oslosta.
Venekin on rannassa, kävin tarkistamassa.
Pitää mennä sisälle. Se tulee aina tähän aikaan.
Samaan aikaan joka päivä? - Silloin se saalistaa.
Lapsiparka. - Ette kai usko? Isä otti hatkat, ja tyttö keksi monsterijutun.
Eipä tehdä oletuksia.
Katsokaa te vajasta, Graham ja minä tutkitaan talo.
Älkää jääkö ulos liian kauaksi.
Kaipaatko kaupunkiin?
Joskus, mutta isä tarvitsi muutosta, kun äiti oli kuollut.
Hänkö tuli tänne muistoja pakoon? - Niin, ja aution talon sai halvalla.
Isäkö laittoi ne laudat ja lukot? - Päivää ennen katoamistaan.
Sanoin, että hän on hullu, ketään ei ole lähimaillakaan.
Hän sanoi, että on paljon pahempaakin kuin ihmiset.
Mikä täällä löyhkää? - En välitä tietää.
Kirkaisitko sinä? - Linnunraatoja. Ei normaalia.
Ehkäpä se on normaalia Norjassa.
Otit hienosti homman haltuun. Minä en pärjää lasten kanssa.
Harjoituksen tulosta. Pitää vahvistaa lapselle turvallisia asioita.
Ryan... - Ovatko nuo pyydyksiä?
Se tulee!
Tohtori! Tohtori!
Näkyikö sitä? - Ei, mutta löytyi tällaisia.
Noita on vajassa vaikka kuinka. Eikä se ole normaalia edes Norjassa.
Mikä tuo oikein on? - En tiedä, mutta metsästä se kuuluu.
Sisälle.
Mitään ei päästetä sisään. Yaz, Ryan, pönkätkää takaovi.
Graham, mene tähyilemään yläkerrasta. - Selvä.
Se tulee ja vie. Se tulee ja vie. Se tulee ja vie.
Hanne, oli ulkona mikä hyvänsä, me suojelemme sinua.
Mutta se tulee ja vie.
Näkyykö mitään? - Ei ole näkynyt!
Oho! - Älä tee noin!
Miksei meitä näy peilissä? - En tiedä.
Kai me tiedettäisiin, jos oltaisiin vampyyreita.
Mitä tuo meteli on? - Pois peilin luota!
Perääntykää. - Nyt me ollaan tuossa.
Mitä tapahtui? - En ole varma, mutta en pidä tästä.
Mitä oikein tapahtui? - Kuulin meteliä enkä näkynyt peilissä.
Sama juttu taas! Ja taas tuo meteli.
Älkää liikkuko.
Lukitsinpas sen kesken minkä lie. Rakastan tätä äänivehjettä.
Milloin peili ei ole peili?
Olen kunnossa, vain vähän pää pyörällä.
Muuten olen kunnossa, antaisin seiskan tai kuusi puoli.
Mitä rytisi? Koko talo tärisi. - Hei, Hanne ja Yaz, paljon tapahtuu.
Oliko olento talossa? - Ei. Tuo peili vaikuttaa portaalilta.
Eli siis... - Portti toiseen maailman, ulottuvuuteen, mihin lie.
Se saa pään sekaisin.
Mistä sinä puhut? - Niin, olisi pitänyt valmistella tämä paremmin.
Onko se otus tullut tuolta? - Mahdollisesti, en nähnyt paljon.
Katson tarkemmin. - Onkohan se turvallista?
Tuskin. Se on täryyttävä ulottuvuus- portaali norjalaismakuuhuoneessa.
Tulen mukaan. - Samoin.
Minä myös. - Ja minä. Tapahtui mitä vain, pysyn mukananne.
En voi sallia sitä, Hanne. En tiedä, mitä siellä on.
Täällä olet turvassa, isäsi huolehti siitä.
Sinun täytyy myös suojella taloa. Ryan jää tänne kanssasi. - Mitä?
Ei häntä. - Mitä tuo nyt on?
Pysykää poissa ikkunasta.
Se yritti jo houkutella Ryania. - Niinkö?
En mennyt lankaan. En antanut luottokorttitietoja.
Tässä on kartta talon heikoista kohdista.
Pidä huoli niistä. - Joo.
Oleta, että isä on kuollut. Pidä hänet turvassa.
Mikä isäsi nimi on, Hanne? - Erik. Löydättehän te hänet?
Teen kaiken minkä voin.
Eipä paljon näe. - Peilissä on jonkinlainen avaruus-aika-portaali.
Mutta se näyttää vääränlaiselta, ihan kuin se olisi revennyt kahtia.
Meidän olisi pitänyt tulla toiseen maailmaan. - Tämähän on.
Ei lukemien mukaan. - Olemmeko vielä Norjassa?
Kuinka pohjoismaiselta tämä näyttää? - Ei kovin.
Katsellaan ympärillemme. - Tuon kiven ympärillä välkkyy.
Hyvin hoksattu. Pysykää ihan lähellä.
Varmistetaan, että löydämme takaisin.
Onko tuo narua? Tosi huipputeknistä.
Hei, anteeksi kun häiritsemme.
Näitkö jonkun mekastavan olennon menevän tuonne päin -
tai norjalaisihmisen ehkä toiseen suuntaan?
Nimi on Erik, siis sen ihmisen.
Tytär kaipailee häntä.
Miten surullista. Tulee ihan nälkä.
En. - Jos et osaa auttaa, saisimmeko lyhtysi?
Ei hyväntekeväisyyttä, vain kauppaa.
Hei! Lyhty ei ole sinun!
Minä vain katsoin. - Rauhoitu.
Lintu on lounas. Ehkä käppänä on välipala.
Ketä sanot käppänäksi? Itse haiset pissalle. - Pissa ei ole omaa.
Päästä hänet, et halua noita viimeisiksi sanoiksesi.
Rouva, nimeni on Seitsemän vatsan Ribbons.
Halajan saada putkilosi.
Niin kiiltelevä putkilo.
Ribbons näki miehen jota etsitte.
Vaihtokauppa on nyt mahdollinen.
Sillä putkilolla voit ostaa tuon herkullisen tiedon -
ynnä yhden lyhdyn.
Minkä näköinen se mies oli?
Ei sarvia, yksi suu, rumilus niin kuin tekin.
Mutta komeat saappaat oli. - Mies on siis elossa.
Oliko hänellä mukanaan ketään tai mitään?
Näette kun vien teidät, mutta vain maksusta.
Putkilo, kiitos, nyt.
Maksu toimitusta vastaan. Ja jätä veitsi tänne.
Tohtori, et kai anna äänivehjettäsi hänelle?
Hänellä on vyöllään isoja, kuusijalkaisia rotanraatoja.
Graham puhuu asiaa.
Hänhän saattoi viedä Erikin, ja nytkö pitäisi seurata häntä pimeään?
Ei, te seuraatte pimeään tätä kahelia.
Meitä on kolme yhtä vastaan, jos ei rottia lasketa.
On tärkeää pysytellä hiljaa.
Tässä teille valoa.
Seuratkaa Ribbonsia kadonneen isän luo.
Oletko aina ollut sokea? - Olen. Erotan valon läheltä.
Mahtaa olla kurjaa. - En kaipaa sinun sääliäsi.
Mikset pidä minusta? - Väitit että isä jättäisi minut.
Olin väärässä, anteeksi.
Mikä on talon heikoin kohta kartassa?
Varasto.
Ei kun siis eteinen.
Ei siinä karttaa ole. Hän kuulosti kirjoittavan jotain. - Kartta se on.
Mitä salaat minulta? Haluan mukaan!
Tohtori käski pysyä täällä. - Haluan isän luo! Irti minusta!
Anna avain minulle! Et voi raahata minua ympäriinsä!
Soitan poliisille. - Kerrotko hirviöstä tai portista peilissä? Mitä se auttaisi?
On väärin valehdella siitä, mitä seinässä lukee.
Se on lähempänä. - Riitely seis ja puolustaudutaan.
Mihin sinä viet meitä, Ribbons? - Rauhoitu. Nauttikaa Ribbonsista.
Toki. Kerro lyhdystä, josta olet niin ylpeä.
Itse suunnittelemani. Ainoa valo täällä.
Missä me olemme? - Tieto on surullisen tyyristä.
Teillä ei luotto riitä.
Mutta sinä kai asut täällä.
Siellä mistä löysimme sinut on portaali, etkä sinä käytä sitä.
Kovin teräviä huomioita.
Aivosi maistuisivat varmaan herkullisilta.
Mikä tuo on? - Lihansyöjäkoi.
Teidän vikanne. Pysykää hiljaa.
Onpas siinä häijy koi.
Ei vahingoita vaatteita, mutta raastaa lihan luiden päältä.
Onneksi ruoalla voi harhauttaa kenet vain.
Eteenpäin, ystävät.
Ribbons näyttää tien.
Ei voi olla totta.
Miksi se mies tällaista tekee?
Hanne!
Hanne, ei syytä pelkoon. Ulkona ei ole mitään otusta.
Olen ihan ulalla. Tämä on kuin labyrintti.
Täälläkö sinä näit Erikin? - En, en, en.
Teidän neuvotteluasemanne on nyt heikentynyt.
Mistä sinä puhut? - Napanuoranne on katkaistu.
Ei Erikiä, ei äänilaitetta.
Kaksi veistä. Niinpä tietenkin!
Nyt neuvottelemme uudestaan.
Ette osaa kotiin.
Minä voin opastaa, -
mutta sellainen maukas opastus maksaa enemmän.
Taivas, miten voit haista pahemmalle kuin viimeksi?
Lihansyöjäkoi seuraa.
Koista on päästävä eroon, tai lisää tulee.
Viimeinen rotta.
Ei pure. - Sammutetaan lyhty
Ei, pimeys pahempi. - Mikä tämä paikka on?
Antivyöhyke. - Voi ei.
Onko se hyvä vai huono juttu?
Antivyöhyke syntyy, kun aika- avaruuden rakenne on uhattuna.
Se on puskurivyöhyke uhkia vastaan. Ja me olemme sen keskellä!
Miten päädyit tänne, Ribbons? - Olen täällä aina.
Mitä nyt tapahtuu?
Koit viestivät parvelle, että lyhtyni on sammunut.
Niitä tulee liikaa, juoskaa!
Ja nyt putkiloni! - Näpit irti!
Siinä sinulle käppänää.
Hiljaa! Ne ovat täällä!
Yaz, Graham, älkää hievahtakokaan.
Ribbons halusi meidän juoksevan. Pysytään siis hiljaa.
Ribbons, älä...
Ei, älkää! Käykää poikkeavien kimppuun!
Rauhallisesti... nyt juoskaa!
Edessäpäin näkyy valoa! - Siinä on portaali!
Mitä tuo oli? - En tiedä, mutta nyt ollaan turvassa.
Onko täällä muutettu järjestystä? Näyttää ihan erilaiselta.
Emme tainneet tulla samasta portaalista.
Miten me sitten ollaan samassa huoneessa?
Ihan kuin olisimme joutuneet peilin toiselle puolelle.
Hanne?
Emmehän keskeytä mitään?
Mitä te teette talossani? - Mitä itse?
Miten tämä voi olla talosi, Erik?
Keitä olette ja mistä tiedätte nimeni? - Pane se pois.
Tulemme antivyöhykkeeltä, jonne hylätty tyttäresi meidät lähetti.
Ei häntä ole hylätty. - Onpas.
Hän on nälkäinen ja hädissään puolestasi.
Teini osaa ottaa ruokaa jääkaapista. Hän pärjää yksin.
Talosi ulkopuolella väijyy hirviö. - Ei väijy.
Vaikutat varmalta. - Äänet tulevat nauhalta, jottei hän lähtisi metsään.
Teit talostasi linnoituksen jotta tyttäresi pysyisi peloissaan.
Jotta hän pysyisi turvassa. - Järkyttävää lapsen kohtelua.
Tulit tänne tietoisesti. - Miksi teit karhunrautoja?
Metsässä on karhuja, ei hirviöitä.
Kiitos kun tulitte, palaan pian kotiin. Voitte mennä nyt.
Minä mottaan häntä. - Et, vaan minä.
Kukaan ei mottaa ketään.
Pitkä päivä, lihansyöjäkoita ja antivyöhykkeitä.
Ketä sinä täällä piilottelet, Erik?
En tiedä mistä puhut. - Tiedätpäs. Kaksi lautasta.
Hei, olen Trine, Erikin vaimo.
Erik, olet peilinaimisissa!
Trine on Hannen äiti.
Hannen äiti on kuollut. - Teidän maailmassanne, en täällä.
Mitä sinä teet?
Onko tämä jokin vaihtoehtoismaailma? - En tiedä mikä tämä on.
En minäkään. Minä kuolin, muistan sen.
Täällä minä silti olen.
Hän ei pääse pois. Yritimme, mutta hän ei pääse peilin läpi.
Hanne on ollut liian pitkään yksin, mutta en tiedä pääsenkö tänne enää.
En voi menettää Trineä enää.
Tyttäresi tarvitsee sinua, se on nyt tärkeintä. Tule.
Ettekö halua tavata ystäväänne? - Mitä tarkoitat?
Hän tuli silloin kun tekin.
No niin... - Tunnen tuon äänen.
Graham O'Brien. Kerro heti, mitä tämä on olevinaan.
Älä tee tätä minulle.
Älä liiku, pysy aloillasi. Ryan tässä.
Teen yhden jutun, ja sitten jatkamme yhdessä.
Tässä on valo.
Pitele nyt hihastani.
Missä olemme? - En tiedä, pysy lähellä.
Kerro mitä näet. - Tämä on jonkinlainen luola.
Ihan kivan näköinen.
Tulee mieleen Peak Districtin kansallispuisto kotipuolesta.
Ryan, sinä valehtelet.
Anteeksi kun löin sinua ovella. Halusin tulla etsimään isää.
Selvä. Haluatko kuulla totuuden?
Hirviön karjunta tuli nauhalta. Isäsi kai halusi pitää sinut sisällä.
Hänen olisi pitänyt laittaa Wi-Fi.
Hän valehteli minulle. - Niin.
Nyt sinä valehtelet tästä luolasta. - Yritän suojella sinua.
Tämä kuulostaa hölmöltä, mutta olenko minä oikea?
Se olento nostokurjessa tappoi minut.
Silti olen täällä sinun kanssasi.
En ymmärrä.
En minäkään.
Miksi olet niin tyly? - Koska tämä ei ole mahdollista.
Tiedän, mutta tässä minä olen. Olen oikea.
Jos olet Grace, kerro kaikki tästä korusta.
Tämä on minun. Annoit tämän toissa jouluna.
Samana vuonna Ryan antoi erilaisen sammakkoriipuksen.
Minähän pidän sammakoista.
Ette kysyneet toisiltanne, ennen kun teitte ostokset.
Pidät sitä pitääksesi minut lähelläsi.
Tämä ei ole reilua.
Tämän on pakko olla huijausta. Et sinä voi olla hän.
Tunnen olevani minä.
Ei kai tuo voi olla Grace? - Ei.
Etkä sinä voi olla Erikin vaimo.
Tiedän, mutta tässä me vain olemme.
Ei hätäännytä nyt. - En hätäännykään.
Sanoinkin itselleni. Jokin tässä on nyt pielessä.
Mitä me tiedämme?
Tämä peili on suora portaali kahden maailman välillä.
Astuimme siitä oikeassa maailmassa ja tulimme tähän maailmaan.
Antivyöhyke ilmestyi väliin jakaen portaalin kahtia.
Puskurivyöhyke kahden maailman välissä. - Tismalleen.
Antivyöhyke syntyy vain, -
kun universumin rakenne on hirvittävässä vaarassa.
Vyöhykkeen tehtävä on siis estää -
tätä maailmaa ja sinun maailmaasi koskettamasta toisiaan.
Silloinhan tämä maailma on vaarallinen, mutta millä tavalla?
Millä riittää voimaa luoda tällainen kopiomaailma?
Ellei... ei kai sentään...?
Mitä tarkoitat? - Olenhan kertonut Syrjistöstä?
En ole kuullutkaan. - Syrjistö? Syrjistö.
Se on teoria, myytti, iltasatu, jota mummoni kertoi.
Oliko sinulla mummo? - Seitsemän. Viitosmummo kertoi Syrjistöstä.
Aivan alussa, ennen aikaa ja kaikkea, -
kaikki lait, alkuaineet, universumin rakennuspalikat olivat olemassa, -
valo, materia, matikka ja niin poispäin.
Ne eivät kuitenkaan sopineet yhteen, koska Syrjistö oli siellä myös.
Mikä Syrjistö siis on? - Tietoisuutta, energiaa.
Todellisuus ei toimi, jos Syrjistö on maisemissa.
Universumin perusteet hajoavat.
Ajattele vesirokkoista lasta, joka haluaa mukaan leikkeihin, -
mutta tartuttaa aina muut.
Maailmamme ei voi toimia, kun Syrjistö on mukana.
Tuollaisia iltasatujako mummosi kertoi? - Vain jos en saanut unta.
Mitä universumimme teki?
Se onnistui karkottamaan Syrjistön -
erilliseen, tavoittamattomaan olemassaoloon -
Syrjistö-tasolle.
Yhtäkkiä kaikki loksahti paikoilleen.
Maailmankaikkeus saattoi viimein toimia, kun Syrjistö oli syrjäytetty.
Tarkoitatko, että me olemme nyt Syrjistö-tasolla?
Taidanpa tarkoittaa.
Minua pelottaa, pelottaako sinua? Olen ihan kauhuissani!
Tämä eristetty universumiko on tietoinen?
Niin mummo sanoi. Tietoinen maailmankaikkeus.
Hän höpisi paljon omiaan, mutta tässä hän taisi osua naulan kantaan.
Mutta miksi Syrjistö kopioi maailmanne, -
mukaan luettuna Gracen ja Trinen, -
ja teki oven täältä meidän universumiimme?
Tuolla tavoin kuvailtuna tämä kuulostaa ansalta.
Kuinka olet Norjassa? - Tulin Tohtorin aluksella. Ihastuisit siihen.
Se on vanha poliisipuhelinkoppi.
Sisältä se on valtava avaruusalus. Sillä pääsee ihan mihin tahansa.
Tohtori puhui siis totta. - Muistat kaiken.
Totta kai muistan.
Olen käynyt vieraalla planeetalla.
Ja tapasin Rosa Parksin!
Rosa Parksin? - Ajattele.
Tunnut pärjäävän mainiosti ilman minua.
Olen eksyksissä. Minä kaipaan sinua.
Koko ikäni minä etsin sinua. Sitten löysin sinut ja olin niin onnellinen.
Sitten meitä on kaksi.
Sitten menetin sinut. - Minä olen tässä.
Olen kaivannut sinua valtavasti, Grace.
Graham, nyt lähdetään.
Selvä. Tule, Grace.
Valitan, hei Grace, mutta tuo ei ole Grace
Ei pahalla, Grace. - Eipä mitään.
Hän ei voi tulla. Hän ei ole oikea.
Erehdyt. - En.
Hän muistaa kaiken. - Tämä on hankalaa.
Vaikka olet nähnyt mitä, et voi tietää, ettei hän olisi Grace.
Tämä maailma on huijausta. Tuskin edes Grace tietää sitä.
Tämä on ansa, ja Grace on osa sitä.
Valitset joko hänet tai oikean maailman. Molempia et saa.
Mennään taloon. Me lähdemme.
On saatava portti auki ja Graham ja Erik pois täältä.
Ei hievahdakaan. Varmaan Syrjistön hallinnassa.
Äänilaite ei pysty siihen, koska se on älykäs ja mukautuva.
Jospa kokeilisit jotain uutta. Vaihda polarisaatiota tai joitain.
Yasmin Khan, puhut minun kieltäni.
Juokse, Hanne! Kyykistytään tähän.
Nyt voimme lähteä. - Hyvää työtä, Tohtori.
Kiitos, teen parhaani. Graham, Erik, lähdön aika.
Tule. - Graham, kuulit, mitä Tohtori sanoi.
Tule, Grace. - En tiedä...
Se ei pysy auki enää pitkään. Graham, Yaz, Erik, nyt!
Juokse!
Suoraan edessä on portti, harhautan näitä.
Mitä sinä täällä teet? - Hanne, minä tässä.
Kuulin isän äänen. - Ei, hätää, minä tässä.
Missä olemme? Mitä tapahtuu?
Portaali mukautui taas, en saa sitä auki.
Minulla on sinulle yllätys. Äitisi on täällä, hän elää.
Mitä? - Hanne?
Minun upea tyttöni.
En tiedä kuka olet mutta et ainakaan äitini.
Ryan? Ryan!
Ryan ei ole täällä. Oliko hän kanssasi antivyöhykkeellä?
Ne otukset ovat hänen kimpussaan. - Portaali on kiinni, Ryan on siellä.
Avaa se, häntä pitää auttaa. - Ei!
Mitä tarkoitat?
Tämä maailma hajoaa, koska me olemme täällä.
Te ja me emme sovi yhteen.
Erik yksin vielä menetteli, -
mutta nyt meitä on viisi yhteensopimatonta.
Kapasiteetti on ylitetty, teidän on päästettävä meidät pois.
Onko tuo nainen ihan sekopää?
Eivät Grace ja Trine tätä tee. - Tekevät tietenkin.
Heidät on valmistettu Syrjistö-energiasta.
Hanne vaistoaa sen, mikset sinä?
Miksi tämä kaikki on rakennettu?
Olen toope. Niinpä tietenkin.
Haluatte olla meidän kanssamme, samoin kuin aina ennenkin.
Rakensitte miellyttävän maailman, ja otitte rakastamamme hahmot.
Älä usko häntä, kulta.
Älä käytä häntä hyväksesi. Et ole Grace.
Oikea Grace oli kaunis, hymyilevä supertähti.
Ja tiedätkö mitä hän ennen kaikkea oli?
Hän oli rohkea. Hän johtaisi meidät tuon peilin läpi.
Yaz!
Ryan! Ryan!
Miten minä tein tuon? - Kyllä sinä sen tiedät.
Haluan kotiin.
Hanne, älä pelkää. Erik, sano että kaikki on hyvin.
Olemme paikassa, joka on melkein koti.
Voimme jäädä. En pyytäisi sinua, ellei se olisi turvallista.
Pyytäisit sinä. Et ole terve.
Et ole ollut sitten äidin kuoleman.
Et ole äitini. Minä vihaan sinua. Päästä minut nyt pois!
Graham. Yaz ja Hanne näyttivät, miten täältä päästään.
Ryan on vaarassa, ja paikka romahtaa.
Tohtori, tiedän mitä pyydät minulta. En pysty siihen.
Hän ei ole vaimosi. Hän on huonekalu, jolla on pulssi.
Ei hän tiedä. Hän ei voi tietää.
Graham, tämä on vaikea paikka, -
mutta luovu hänestä tai kuolemme kaikki.
Tiedän että syytät yhä itseäsi Gracen kuolemasta.
Se ei ollut sinun syysi. Hylkää hänet.
Sinä tiedät ettei hän ole Grace.
Älä jätä minua taas.
Entä Ryan? Hän on pulassa.
Kyllä hän pärjää, hän on fiksu poika.
Tämä todellisuus romahtaa, Graham.
Olit niin lähellä.
Grace ei ikimaailmassa antaisi minun jättää Ryania vaaraan.
Olet väärennös.
Toivon ettet olisi, mutta sinä olet.
Voi, Grace! - Mitä hänelle tapahtui?
Kävi tarpeettomaksi. Joko nyt uskot?
Tämä nainen on Maan ulkopuolinen voima, -
joka esittää sinulle vaimovainajaasi.
Nyt on aika lähteä! - En voi.
Niin, etpä tietenkään voi. Selvä.
Onneksi olkoon, Erik haluaa sinut.
Yksi juttu vain.
Tämä maailma romahtaa, ja saat kai pitää meistä vain yhden.
Onkohan Erik paras vaihtoehtosi?
Ei Syrjistö halua aviomiestä, haluatte koko maailmankaikkeuden.
Joku on nähnyt kaiken, nimittäin minä.
Olen elänyt pidempään, nähnyt, rakastanut ja hävinnyt enemmän, -
ja voin jakaa kaiken kanssasi.
Mitä tahansa, mistä et ole kuullutkaan.
Hän on idiootti, jolla on kaipaava tytär.
Anna hänen mennä, niin minä annan sinulle kaiken.
Et ole Trine. - Viimeinkin, Erik.
Voit lopettaa Trineksi tekeytymisen. Tämä universumi on tuhon partaalla.
Siinä tuhoutuisivat myös antivyöhyke ja minun universumini.
Miksi täällä on sammakko?
Sanoit, ettei tarvitse olla enää Trine.
Onko Syrjistö sammakko, joka puhuu Gracen äänellä?
Muotoni on rajaton, mutta tämä sammakkomuoto ilahduttaa minua, -
kuten ilahdutti Graceakin.
Ja minä kun luulin, että tältä päivältä ovat yllätykset loppu.
Kerro minulle nyt universumistasi.
Sanat eivät riitä kertomaan.
Se on valtavan suuri ja uskomattoman kaunis.
Ja heitin sille äsken hyvästit.
Eniten tulen kaipaamaan ihmisiä, ystäviäni.
Minä voin olla se. Me voimme olla ystävät!
Minä ja tietoinen universumi sammakon hahmossa, bestikset.
Näetkö tämän?
En olisi ystävä, ellen huomauttaisi, että et hallitse tätä.
Olet väärässä. Tämä on minun tasoni, hallitsen kaikkea.
Huomaat, että tämä on yhä epävakaa.
Jos jään tänne, kuolemme kumpikin.
Meidän yhdessä olomme ei voi koskaan toimia.
Valehtelet, koska haluat lähteä.
Olen ystävä, mutta ystävät auttavat toisiaan ongelmissa, -
eivät pakene niitä.
Tämä on, sinä olet, -
mielettömin ja kaunein asia, -
mitä milloinkaan olen kokenut.
Enkä ole viedä edes pintaa raapaissut.
Toivon että voisin jäädä.
Mutta jotta voisimme selviytyä, sinun on päästettävä minut -
ja jatkettava upeana oloa yksin.
Kaipaan sinua.
Kaipaan sitä kaikkea valtavasti. - Tiedän.
Mutta jos teet tämän, -
lupaan että olemme ystäviä ikuisesti.
Sinun on päästettävä minut pois.
Minä unelmoin sinusta siellä, ilman minua.
Hyvästi.
Sammakon paiskaama. Loistavaa.
Tähän paikkaan en enää jalallani astu.
Graham! - Juoskaa turvaan!
Minä autan. Graham!
Koko paikka hajoaa. Tuolla on portaali, painelkaa sinne!
Entä Tohtori? Missä Tohtori on?
Täältä tullaan!
Olemmeko turvassa? - Syrjistöltä ainakin.
En tiedä selviytyikö se, mutta enää se ei tule tänne.
Harmi. Sain uuden ystävän.
Kokonaisen tietoisen universumin.
Ja sitten pitikin jo hyvästellä.
Mitä meinaatte tehdä?
On aika lähteä kotiin. Tämä paikka ei ole hyväksi kummallekaan.
Osloonko? - Niin, Osloon.
Omaan asuntoon. Siellä on netti ja ystävät.
Kiitos. - Ole hyvä vain.
Heippa. - Hei sitten, Hanne.
Tule, Graham.
Hieno vuono kieltämättä.
Lampaat ovat häipyneet, lopettivat kai vehkeilyn. Tulkaa!
Kaikki hyvin? - On.
Yaz sanoi, että tapasit mummon.
Niin, tai luulin.
Mutta ei se ollutkaan hän.
Varmaan tuskallista. - Niinpä.
Minäkin kaipaan häntä koko ajan.
Mutta on meillä sentään toisemme, vai mitä, ukki?
Miksi sinä sanoit minua? - Kuin niin? Tekeekö jo kuulo tenän?
Tule, Tardis odottaa.
Yhdeksän hätäviestiä samalta planeetalta.
Olisi pitänyt lähteä. - Mikä sai jäämään?
Taistelu. - Annoitte minulle kohtaloni.
Suomennos: Tatu Tiihonen